Forestill deg for et øyeblikk at
våre myndigheter skulle behandlet vår offentlige infrastruktur,
slik som våre gater og offentlige bygninger,
på samme måte som den behandler vår digitale infrastruktur:
Våre representanter på Stortinget ville jobbet på en leid arbeidsplass
hvor de ikke fikk lov til å stemme for strengere miljølover
fordi eieren - et internasjonalt selskap -
ikke tillot den slags stemmer i sine bygninger.
Ikke ville det heller tillate en mye forsinket oppgradering
av flere seter.
Dette betyr at noen medlemmer av Stortinget må stå på utsiden, på gaten.
Og et par kvartaler unna
har et helt nytt treningsstudio allerede blitt revet ned,
bare seks måneder etter at det ble bygget.
Det blir erstattet med en nøyaktig kopi -
til en høy kostnad.
Og den eneste forskjellen:
Den nye produsenten tilføyer «streetbasket» som en ny funksjon.
I mellomtiden,
hver natt, gjennom en skjult bakdør i rådhuset,
blir dokumenter som inneholder sensitiv informasjon om borgerne,
alt fra bankdata til helseopplysninger,
stjålet.
Ingen har lov til å gjøre noe med det,
fordi det å søke etter bakdører og fjerne dem
ville ha krenket den signerte brukeravtalen.
Og så absurd som dette høres ut,
når det kommer til vår digitale infrastruktur -
slik som programvare og tjenester
som våre myndigheter bruker i hverdagen -
er denne sammenligningen ganske treffsikker.
Fordi,
våre myndigheter anskaffer for det meste proprietær programvare.
Dette betyr at det brukes mye penger på lisenser
som varer i et begrenset tidsrom
og begrenser våre rettigheter.
Vi har ikke lov til å bruke vår infrastruktur
på et fornuftig vis.
Og fordi kildekoden til proprietær programvare
vanligvis er en forretningshemmelighet,
er det å finne sikkerhetshull eller bakdører som er plassert der med hensikt
ekstremt vanskelig og til og med ulovlig.
Våre myndigheter kan gjøre bedre!
Om all offentlig finansiert programvare var fri og åpen kildekode,
kunne vi ha brukt og delt vår infrastruktur
til alt og så lenge vi ønsker.
Vi kunne oppgradert det,
reparert det,
og ha omformet det
på enhver måte som passer våre behov.
Og fordi «åpen kildekode» i fri programvare betyr
at arkitekttegningene er åpent leselig for alle,
gjør dette det mye enklere å finne og lukke sikkerhetshull.
Og om noe praktisk nyttig og pålitlig var laget digitalt,
kunne du ikke bare ha brukt arkitekttegningene i hele landet ditt,
men den faktiske konstruksjonen kunne distribueres hvor som helst,
selv internasjonalt!
Et godt eksempel på dette er «FiksGataMi»:
Opprinnelig utviklet i Storbritannia
som fri programvare for å rapportere,
se og diskutere lokale problemer
som hull i veien,
den brukes nå over hele verden.
Alle tjener på det
fordi nye funksjoner og forbedringer
deles med alle.
Om all vår programvare ble utviklet som dette,
kunne vi ha sluttet å slite med restriktive lisenser
og kunne ha begynt å tenke på hvor og hvordan
programvare kan hjelpe oss.
Vi kunne ha konsentrert oss
om å skape et bedre samfunn for alle.
Så, om du synes at morgendagens infrastruktur
bør være i våre egne hender,
hjelp oss nå ved å dele denne videoen
og besøk vårt nettsted:
www.publiccode.eu
Det er på tide å stille vårt krav:
Public money?
Public code!