Na tren zamislite
da se naša vlada odnosi prema našoj javnoj infrastrukturi,
ulicama i javnim zgradama
kao što se odnosi prema našoj digitalnoj infrastrukturi:
saborski zastupnici bi radili u iznajmljenom prostoru
gdje im ne bi bilo dozvoljeno glasati u korist strožih okolišnih zakona
jer vlasnik - međunarodna korporacija -
nije dozvolio takvu vrstu glasanja u svojim zgradama.
Dozvoljena ne bi bila niti prijeko potrebna obnova
više od 500 sjedala.
Ovo znači da bi neki saborski zastupnici morali stajati na ulici.
Nadalje, par ulica dalje
nova se teretana već ruši
tek šest mjeseci nakon što je sagrađena.
Zamijenit će ju identična kopija -
uz velik trošak.
Jedina razlika:
novi izvođač također daje "uličnu košarku" kao dodanu vrijednost.
U međuvremenu
svake noći kroz sakrivena zakulisna vrata u gradskoj vijećnici
bivaju ukradeni dokumenti s osjetljivim informacijama o građanima,
od bankovnih podataka
do zdravstvenih kartona.
Međutim, nitko ne smije ništa poduzeti
jer je otkrivanje i zaključavanje zakulisnih vrata
prekršaj potpisanog korisničkog ugovora.
Koliko se god ovo činilo apsurdnim,
kada se radi o našoj digitalnoj infrastrukturi -
stvari poput softvera i programa
koje naše vlade svakodnevno koriste -
ova je usporedba poprilično točna.
Tome je tako jer naša
uprava uglavnom nabavlja vlasnički softver.
Posljedično se mnogo novca troši na licence
koje traju ograničeno vrijeme
i ograničavaju naša prava.
Nije nam dozvoljeno koristiti našu infrastrukturu
na razborit način.
Zbog toga što je izvorni kôd vlasničkog softvera
u pravilu poslovna tajna,
traženje sigurnosnih rupa i namjerno postavljenih zakulisnih vrata
iznimno je teško i čak protuzakonito.
Međutim, naša javna uprava može bolje!
Kad bi sav javno financiran softver bio slobodan softver,
mogli bismo koristiti i dijeliti našu infrastrukturu
za bilo što i koliko god dugo bismo htjeli.
Mogli bismo ju nadograditi,
popraviti,
i preinačiti
na način koji odgovara našim potrebama.
Zato što "otvoreni kôd" u slobodnom softveru znači
da je shematski plan dostupan svima na korištenje,
značajno je lakše tražiti i zatvoriti sigurnosne rupe.
Ako je nešto praktično i pouzdano napravljeno u digitalnom izdanju,
ne samo da možemo reciklirati shematski plan diljem zemlje,
već samu stvar možemo uspostaviti bilo gdje,
čak i međunarodno!
Odličan primjer ove prakse je "FixMyStreet":
izvorno razvijen u Velikoj Britaniji
kao slobodno-softverska aplikacija za prijavu,
pregled i raspravu lokalnih problema
kao što su rupe na cesti,
sada se ta aplikacija koristi diljem svijeta.
Svatko ima koristi
jer svi međusobno dijele
nove značajke i poboljšanja.
Kad bi se sav naš softver ovako razvijao,
mogli bismo se prestati boriti s restriktivnim licencama
i početi razmišljati gdje i kako
nam softver može pomoći.
Mogli bismo se koncentrirati
na stvaranje boljeg društva za sve.
Stoga, ako smatrate da bi sutrašnja infrastruktura
trebala biti u našim rukama,
pomozite nam dijeljenjem ovog filma
i posjetom našoj web-stranici:
www.publiccode.eu
Vrijeme je za postavljanje zahtjeva:
Javni novac?
Javni kôd!